На схід, на схід, на схід, на схід

 Василь Стус

 На схід, на схід, на схід, на схід,

 на схід, на схід, на схід —

 зболіло серце, як болід,

 згубився й болю слід.

 Тепер провидь у маячні:

 десь Україна — там,

 уся в антоновім огні

 жахтить усеочам.

 До неї ти від неї йдеш,

 Страсна до неї путь —

 та, на котрій і ти падеш,

 і друзі теж падуть.