Title: ? ???? ??? ???????????? ???
Author: ?????? ????

В мені уже народжується бог

 Василь Стус

 В мені уже народжується бог,
 і напівпам'ятний, напівзабутий,
 немов і не в мені, а скраю смерті,
 куди живому зась — мій внук і прадід —
 пережидає, заки я помру.
 Я з ним удвох живу. Удвох існую,
 коли нікого. I гримить біда,
 мов канонада. Він опорятунок,
 я ж білоусто мовлю: порятуй,
 мій господи. Опорятуй на мить,
 а далі я, оговтаний, врятую
 себе самого сам. Самого — сам.
 Він хоче поза мене вийти. Прагне
 рятуючи донищити мене,
 аби на протязі, на буряних вітрах
 я вийшов сам із себе, наче шабля
 виходить з піхов. Хоче вийти геть,
 щоб згасла свічка болю. Щоби тьма
 впокорення мене порятувала
 інобуттям. Iножиттям. Найменням
 уже невласним: ось він, той загал,
 яким кермує той шалений бог,
 котрий в мені воліє народитись
 (а я ще тую свічку посвічу,
 аби мені не смеркло передчасно,
 просвітлої дороги свічка чорна —
 неначе перемога крадькома).