Верни до мене, пам'яте моя...

 Василь Стус

 Верни до мене, пам'яте моя,
 нехай на серце ляже ваготою
 моя земля з рахманною журбою.
 Хай сходить співом горло солов'я
 в гаю нічному. Пам'яте, верни
 із чебреця, із липня жаротою.
 Хай яблука останнього достою
 в мої, червонобокі, виснуть сни.
 Нехай Дніпра уроча течія
 бодай у сні у маячні струмує,
 і я гукну. І край мене почує.
 Верни до мене, пам'яте моя.