Алкоголь

Сергій Жадан

Зелена вода річок зупиняється в теплих руслах,

риби, мов дирижаблі, розганяють планктон

і змучені птахолови намагаються впіймати

кожне слово.

Міцно тримай у руках кольорове ганчір'я і скотч,

якими стягнуто різані вени нашого героїчного часу.

Колись нарешті вимкнеш це радіо,

звикаючи до неї, звикаючи до її дихання,

і вона, вдягнувши твою футболку,

принесе тобі серед ночі води.

На літній терасі горнята з рештками чаю

заливаються зливою, наповнюються недопалками,

у нас із тобою спільна застуда, у нас із тобою довгі розмови —

ти не помічаєш ранкових дощів, пізно лягаючи спати

і так само пізно прокидаючись,

я пишу вірші про те, як я люблю

цю жінку, і як я вигадую

все нові і нові слова,

лише б їй про це

не сказати.