Якщо ти надумаєш їхати з цього міста...

Сергій Жадан

якщо ти надумаєш їхати з цього міста

ніби апостол чи добрий ніґерський пастор

вистукуючи пальцями по словнику

хвилюючись і зазираючи до нього щомиті

шліфуючи гострі камінчики

з вервиці складнопідрядних речень

в гарячих морських каютах

в вагонах середнього класу

місто з якого ти щойно емігрував

наче стіна якої не мурував

наше з тобою дитинство старі гаражі

труби розбомбленої водостанції

офіцерські швейцарські ножі

еміграція камандір це довга тривала путь

не буде туману в душі і російських літер в газетах

в европі циклон починається і трива

мюнхенські турки готуються до різдва

в цій не найзеленішій із країн

вони кочують родинами на вікенд

бачуть ранковий сніг за вікнами електричок

й господній цілунок лягає на їхні серця і наплічники

ірландський студент — юний прихильник ІРА

життя для якого рулетка а світ діра

святковий дублін теплі в'язані светри

кренберіс в плеєрі тмін і табак на столі

ці ангели тероризму завжди навколо тебе

їхній заселений простір

їхній святий миколай

їхні контрацептиви в туалетах на автозаправках

я буду молитись за тебе і твій маршрут

за твій страховий поліс і скати вантажних машин

за воду в холодних ріках і листя яке вже палять

за все що ти тут забув

і що забуваєш тепер

де б ти врешті не був

за все що забудеш потім

та найголовніше — за пам'ять твою за пам'ять

2000