Це просто день, що врубується в простір…

Сергій Жадан

Це просто день, що врубується в простір.

Це просто день — весь твій, мов "аусвайс".

Це під оркестру скрип невдалий зростом

танцює бомж подібне щось на вальс.

Брудні платформи, потяги і пиво,

і привокзальний збуджений майдан,

де в електричках гамірним напливом

зника чергова доза громадян.

Де доокола на дахах похилих

шумливо-гучно всілися граки —

трибуною втамовують як хмільно

танцює Харків — місто байстрюків.

Це просто день, що розчинився в зливі.

Був просто день за смугами дощів.

І голуби — сполохані й лякливі —

блакитні душі вмерлих тут бомжів.

1993