Мій дух як ніч

 Джордж Гордон Байрон

 * * *
 
 Мій дух як ніч. О, грай скоріш!
 Я ще вчуваю арфи глас,
 Нехай воркує жалібніш
 І тішить слух в останній час.
 Як ще надія в серці спить,
 Її розбудить віщий спів.
 Як є сльоза, вона збіжить,
 Поки мій мозок не згорів.
 Але суворо й смутно грай,
 Додай жалю в свій перший звук.
 Молю тебе, заплакать дай,
 Бо розпадеться серце з мук.
 Воно в собі терпить давно,
 Давно вже в ньому вщерть образ,
 Як не поможе спів, воно
 Од мук тяжких порветься враз!