Annotation

Повний текст "Вільшаний король" (автор: Ґете Йоганн Вольфганг) з Бібліотеки Української Літератури УкрЛіб	
 Вільшаний король Йоганн Вольфганг Ґете Хто пізно так мчить у час нічний? 
 То їде батько, з ним син малий. 
 Чогось боїться і мерзне син — 
 Малого тулить і гріє він. 

 — Чому тремтиш ти, мій сину, щомить? 
 — Король вільшаний он там стоїть! 
 Він у короні, хвостатий пан! 
 — То, сину, вранішній туман! 

 "Любе дитя, до мене мерщій! 
 Будемо гратись в оселі моїй, 
 Квіти прекрасні знайду тобі я, 
 У злото матуся одягне моя". 

 — Мій тату, мій тату, яке страшне! 
 Як надить вільшаний король мене! 
 — Годі, маля, заспокойся, маля! 
 То вітер колише в гаю гілля! 

 "Хлопчику любий, іди ж до нас! 
 Дочки мої у танку в цей час, 
 Дочки мої тебе прийдуть стрічать, 
 Вітати, співати, тебе колихать!" 

 — Мій тату, мій тату, туди подивись! 
 Он королівни вільшані зійшлись! 
 — Не бійся, мій синку! Повір мені: 
 То верби сивіють в далині! 

 "Мені, хлопче, люба краса твоя! 
 З неволі чи з волі візьму тебе я!" 
 — Мій тату, мій тату, він нас догнав! 
 Ой, як болюче мене він обняв! 

 Батькові страшно, батько спішить, 
 В руках його хлопчик бідний кричить; 
 Насилу додому доїхав він, 
 В руках уже мертвий лежав його син. 

Переклад М. Рильського