До того, як любов у світ прийшла...

П'єр де Ронсар

До того, як любов у світ прийшла

І теплим сяйвом хаос освітила,

В нім плавала планет незмірна сила

Без ладу, і без форми, й без числа.

Так і душа несміливо жила,

Без ладу й форми у мені бродила,

Поки любов її не озорила,

Коли з очей ти сяйво розлила.

І, скорений любові верховенством,

Дух у мені наповнився блаженством,

В думках моїх вогонь запломенів.

Любов дала життя, і рух, і силу,

І душу відродила осмутнілу –

Її любовний пломінь відігрів.

Автор: П'єр де Ронсар, переклад: Ф. Скляра;