До того, як любов у світ прийшла...

 П'єр де Ронсар

 До того, як любов у світ прийшла
 І теплим сяйвом хаос освітила,
 В нім плавала планет незмірна сила
 Без ладу, і без форми, й без числа.
 Так і душа несміливо жила,
 Без ладу й форми у мені бродила,
 Поки любов її не озорила,
 Коли з очей ти сяйво розлила.
 І, скорений любові верховенством,
 Дух у мені наповнився блаженством,
 В думках моїх вогонь запломенів.
 Любов дала життя, і рух, і силу,
 І душу відродила осмутнілу –
 Її любовний пломінь відігрів.
 
 Автор: П'єр де Ронсар, переклад: Ф. Скляра;